Tidligere:
De fandt et hjerte i dit skrin. Våbnet lå hos dig.
Jeg dræbte ikke Kathryn!
Jeg tror, og jeg vil overbevise andre. Jeg er her pga. Emma.
Kathryn?
DER VAR ENGANG...
Er du der? Godt.
Vi må fremskynde planen.
Den er snart ni. Er du klar? Ved du, hvad du skal?
- Operation Kobra er altid klar. - Hvad er der?
Jeg ved ikke, hvordan det kan overbevise Emma.
Somme tider må man prioritere anderledes. Kan du improvisere?
Ja, kan du?
Vi er klar.
- Hej, mr Gold. - Henry. Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg vil give miss Blanchard en gave. Nu hun ikke dræbte den kvinde.
Godt tænkt.
Kan jeg hjælpe dig?
Ja. Jeg leder efter kort. Jeg samler på dem.
Ja. Jeg har kort i butikken, det her er mit kontor.
- Jeg troede, det var indgangen. - Nej. Butikken er derinde.
Emma. Se, hvem der er vågen.
Hej, Kathryn. Jeg vil ikke opholde dig.
- Husker du, hvad der skete? - Ikke meget.
Jeg var i en bilulykke og husker, at airbaggen blev udløst.
Så var jeg pludselig i en mørk kælder.
Jeg så ingen, men jeg fik mad og vand. Jeg blev nok dopet.
Vi prøver at få det ud.
Jeg vågnede uden for byen, og begyndte at gå. Det er alt.
Du hverken så eller hørte nogen?
- Lugtede du parfume eller noget? - Nej, beklager.
Gid, jeg kunne hjælpe. Især når I troede, jeg var død.
Vi fandt et hjerte med din dna.
Alle på laboratoriet bliver afhørt om den prøve.
- Hvorfor skulle nogen snyde? - Nogen ville fælde Mary Margaret.
Men hvorfor? Hvem kan finde på sådan noget?
Du brød vores aftale.
Jeg har kun brudt én, og desværre er det ikke denne.
Kathryn skulle dø, Mary Margaret skulle få skylden.
Mord virker så meget værre her.
Man kan ikke forvandle folk til snegle og træde på dem.
Du bad mig ikke dræbe hende. Der skulle ske noget tragisk.
- Det er en kidnapning. - Hensigten var klar.
Lad os ikke tale om hensigt. Hold dog op.
Dette fører til spørgsmål om, hvor hun var, og hvordan prøven gik galt.
Ja, og hvem, der lagde nøglen i hendes celle.
Alt vil pege på mig. Dit møgsvin.
Dette giver ingen mening. Vi har altid været sammen om det.
- Har vi det? - Du skabte forbandelsen til mig.
- Et tak var på høje tid. - Hvorfor gjorde du det?
Du er kvik. Find selv ud af det.
Hov!
- Hvad gør du midt på vejen? - Undskyld.
Jeg ved, hvem du er.
Det var æslets fejl. Vil du have en kylling?
- Nej. - Hvad foregår der?
Lkke noget. Jeg så mig ikke for.
- Han sagde, han har det fint. - Jeg har det fint, far.
- Er du sikker, Bae? - Ja, det er fint.
- Det gentager sig ikke, vel? - Nej.
Hvad er det?
- Ingenting. - Det er ingenting!
Glem det.
Nej, far, jeg beder dig.
Nej, far!
- Undskyld. - Hvad gør du?
Jeg ville bare kysse dig på panden.
Tak for det. Det er godt at se dig.
Jeg er så ked af det, Kathryn.
Over at jeg løj for dig og var utro mod dig.
- Undskyld for alt. - Det er fint.
Det, vi havde sammen, var ikke det, du havde brug for.
Måske gjaldt det os begge. Du var bare den første, der indså det.
Du er ret fantastisk.
Ja, det er jeg.
Smut med dig, så jeg kan hvile mig.
- Nu får du et kys på panden. - Slå dig løs.
Hej!
- Vil alle byde mig velkommen hjem? - Du har mange venner.
Sådan føltes det ikke i går.
- Hvor slemt var det? - At blive fanget? Det gik.
- Fandt du det, du ledte efter? - Nej, men jeg tror, det finder mig.
Der er hun. Giv hende gaven.
- Hej. Jeg har noget til dig. - Tak.
- "Godt, du ikke dræbte mrs Nolan." - Fra hele klassen.
- Jeg købte en bjælde. - Tak.
- Sig, jeg snart er tilbage. - Du må hjem, før din mor savner dig.
Hej, Henry. Går du?
Jeg skal hjem og lave lektier.
Hun er ret træt. Måske bør du vente lidt.
- Jeg ville... - Henry, David følger dig hjem.
Beklager.
Fint nok.
Er det svært at give slip på din søn?
Ja, meget. Og nu til noget helt andet.
Var det dig? Fik du Kathryn til pludselig at dukke op?
Var det din magi? Hvis du kidnappede hende...
- Arbejder jeg med eller mod Regina? - Diagonalt?
Gå videre med den teori. Hvad ved du om ham?
August er en forfatter. En skrivende gåde med skægstubbe.
Han snusede i min butik. August Wayne Booth er et falskt navn.
- Jeg kender til navne. - Mange bruger pseudonymer.
- Stoler du på ham? - Ja. Mere end jeg stoler på dig.
Tak, Onora. Nu kan du hente vores aftensmad.
- Du dræbte ham. - Du kom til skade. Angående det...
Nej, jeg vil ikke have magi. Det er bare en skramme.
Det her vil hjælpe.
Det vil dette også.
Som du vil.
Du har ændret dig. Kan du ikke se det?
Du gør folk ondt hele tiden.
Jeg skabte våbenhvile i troldekrigen.
Jeg gik ind på slagmarken og standsede kampen.
Jeg førte børnene hjem. En mand, som har reddet tusind liv...
En, som redder tusind liv, kan stoppe. Du kan stoppe.
Nej, jeg har brug for mere magt.
- For at beskytte dig. - Kun fordi du har kraften.
- Jeg kan ikke komme af med den. - Har du forsøgt?
Hvis nogen dræber mig med denne, får de min kraft.
- Det ved du, Bae. Vil du det? - Nej.
Der må være andre måder. Har du ledt efter...
Led efter en anden måde, Bae. Hav ikke nogen forhåbninger.
Far.
Hvis du kunne miste kraften uden at skade os, ville du så gøre det?
- Det er umuligt. - Men ville du?
Er du virkelig så ulykkelig, Bae?
Jeg kan fremtrylle alt, du ønsker dig.
- Hvad vil du have? - Jeg vil have min far.
Jeg vil bare have, at du er lykkelig.
Hvis du finder en måde-
- vil jeg gøre det.
Det var godt.
- Aftalen er indgået. - Indgået.
- Hej, Sidney. - Emma? Hej.
Alt endte godt for din veninde.
Du sagde, du kunne hjælpe, og jeg ville tro dig.
Men jeg fandt noget, selv en blind sherif ikke kan overse.
- Er det en mikrofon? - Glem det, Sidney.
Du udspionerede mig og rapporterede til den syge kvinde.
- Hun må have noget på dig. - Hun er en god borgmester.
Hun ville få Mary Margaret dømt for mord. Du er i knibe.
Der er dna i en kælder, og det finder jeg.
- Hun ryger ned. - Jeg tør ikke vædde mod hende.
- Hun er en fantastisk kvinde. - Har du...
Er du forelsket i hende?
Fint. Bare glem det.
Hør her. Pludselig har jeg beviserne.
Tænk dig om. Du kan hjælpe mig og dig selv-
- eller også falder du med hende.
Gå over og vær med. Jeg har et ærinde i nærheden.
Baelfire.
Vi burde ikke ses sammen, Morraine. Jeg er farlig.
De er kun bange for din far. Men du lader ham ikke skade mig.
Han er ikke så slem. Jeg så ham standse kampene.
- Det var et mirakel. - Han får det værre.
Han gik med til at blive som før. Jeg ved ikke, hvor jeg skal lede.
Reul Ghorm. Jeg hørte om det i skyttegravene.
De andre soldater talte om det. Den gamle hersker over natten.
- Er det værre end far? - Værre end noget andet.
Nu kommer han. Held og lykke.
- Vil hun ikke sige hej? - Du skræmmer dem.
Hvad skræmmer dem? De vænner sig til det.
Du har pletter på støvlerne.
Nå, ja. Vi har brug for en ny pige.
- Nej! - Hun hørte os tale om kniven.
Hun var stum. Hun kunne intet sige.
De stumme kan også tegne.
Abbedisse. Goddag.
- Vores leje er betalt. - Det handler ikke om lejen.
Så må du have en fortsat god dag.
Den mand, som lige gik, hvem var han?
- Hvad ville han? - Det må jeg ikke sige.
Jeg vil ikke fordoble din husleje. Hvad ville han?
Han bad om råd. Han kom til byen for at finde sin far.
- Er de blevet genforenet? - Nej, han har ikke kontaktet ham.
- Hvorfor ikke? - De havde en svær afsked.
Der er meget, der skal løses mellem dem.
Jeg forstår.
Reul Ghorm?
Er du der?
Hvis du kan hjælpe mig, er du nødt til at komme frem.
- Kan du hjælpe mig? - Ja.
- Hvordan kan jeg stole på dig? - Der er god og ond magi.
- Jeg er på den rette side. - Du er en fe.
Du er ikke uberørt af magi, mit barn.
- Du har noget mørkt i dit liv. - Min far.
- Han er Den mørke. - Jeg kan ikke ændre ham.
Der er et sted, hvor kræfterne ikke virker.
Ikke et fængsel. Jeg vil være hos ham.
- Nej, kun et sted uden magi. - Magien er overalt.
Ja, i denne verden. Hans pinsler stammer fra vor rige.
Hans kræfter hører ikke hjemme her.
- I må flygte fra forbandelsen. - Skal vi rejse?
Det er den eneste løsning. Kan du forlade alt for noget nyt?
Hvis jeg får min far tilbage, så ja.
Du er en god søn. Du holder ham menneskelig.
Det lille lys, han bærer i sig, er kærligheden til dig.
Hold din hånd frem.
- Hvad er det? - Vores sidste magiske bønne.
Vi har mistet de andre. Brug den klogt og tag hen, hvor den fører dig.
Det kan redde jer begge.
Mary Margaret.
Vent nu.
Jeg skal nok gå, men vi skal tale sammen.
- Jeg vil sige undskyld. - Ja. Fortsæt.
Jeg troede ikke på dig og støttede dig ikke.
Jeg glemmer aldrig det øjeblik.
Når man bliver slået ud af balance-
- og den, man troede, altid ville tage mod en, ikke er der.
Tænk på det, der skete.
Dit skrin og aftryk, en kniv i dit hus.
- Det var arrangeret. - På en overbevisende måde.
Jeg er menneske, og jeg hoppede på den.
- Vi er nødt til at se fremad. - Det kan vi ikke.
- Noget holder os fra hinanden. - Hvad? Mørke kræfter?
Der er noget, der stadig forgifter vores forhold.
Jeg vil ikke have, at alle de gode minder-
- skal erstattes af den slags øjeblikke.
Da jeg så på dig og så, du ikke troede på mig.
Jeg ved det, og det er jeg så ked af.
Det ved jeg.
- Det ved jeg. - Men jeg elsker dig.
Det er det, som gør det hele så trist.
Far?
Far.
Jeg ved, hvordan vi kan gå tilbage til tingene, som de var før.
Kom med mig. Jeg kan løse det.
Har du hørt om Reul Ghorm?
Den blå stjerne?
Den blå fe? Sig ikke, du gjorde det.
- Feernes magi gør mig skidt tilpas. - Men du lovede.
- Hun fører os til et sted uden magi. - Et sted uden magi?
- Der er jeg uden kræfter. Svag. - Som alle andre.
- Vi bliver lykkelige. - Det kan vi være her.
Du får det værre. Du gav mig et løfte.
Det kan fungere.
Vi indgik en aftale. Trækker du dig?
Nej.
Mr Gold. Er det om lejen?
- Hvorfor spørger alle om det? - Fordi du... Glem det.
- Vil du snakke? - Jeg ved ikke.
Hvis du har noget på hjerte, må du gerne komme ind.
En søn? Det vidste jeg ikke. Hvor gammel er han?
Lad os starte med noget let.
Hvad mener du med, at du måske har fundet ham?
- En, der opfører sig som forventet. - Du genkender ham.
Måske. Måske ser jeg kun det, jeg vil se.
- Ville han ikke have genkendt dig? - Vi havde en konflikt.
- Jeg ved ikke, om han vil genforenes. - Han fandt dig, men tøver.
Måske vil han se, om han er tilgivet.
Det er ikke ham, der har brug for...
Jeg tror stadig, han er ret vred.
Vrede mellem forældre og børn er naturlig.
Jeg tror, han er kommet for at dræbe mig.
Det er ikke så naturligt.
Jeg gav slip på ham.
Hele resten af livet har jeg forsøgt at rette op på det, og nu er han her.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Vær ærlig. Fortæl ham det, du har fortalt mig.
- Bed om tilgivelse. - Ærlighed er ikke min styrke.
Du har intet valg.
Jeg ved, hvem du er.
- Og jeg ved, hvad du leder efter. - Jamen dog.
Så kan vi droppe alle løgnene.
Far.
Hvor skal vi hen? Hvilken verden vil du til?
Hvilken verden er en verden uden magi?
En bedre verden.
- I guder, en tornado! - Vi skal igennem.
- Jeg tror ikke, jeg kan gøre det. - Vi skal.
- Nej, den dræber os. - Nej, der sker ikke noget.
Far!
Vi må igennem. Hvad er det, du gør?
- Den lukker snart. Vi må væk. - Jeg kan ikke.
- Kun sådan kan vi være sammen. - Nej, jeg kan ikke.
Kom nu! Din kujon. Du lovede det.
- Bryd ikke vores aftale! - Det er jeg nødt til.
Bae?
Nej, Bae, undskyld!
Jeg vil med. Jeg vil med dig, Bae!
Du havde ret, Bae.
Du havde altid ret.
Jeg var en kujon og skulle ikke have givet slip.
Jeg ved, det er en ringe trøst-
- men du skal vide, at efter du krydsede grænsen for tid og rum-
- har jeg tilbragt hvert eneste øjeblik-
- med at lede efter dig.
Nu har jeg endelig fundet dig.
Jeg ved, jeg ikke kan gøre op for den tabte tid.
Jeg kan kun bede dig gøre det, du altid har gjort.
Og hæve dig over det.
Og tilgive mig. Jeg er så ked af det, min dreng.
Jeg er så ked af det, Bae.
Min dreng. Min dejlige dreng.
- Kan du virkelig tilgive mig? - Jeg tilgiver dig, far.
Du ledte efter kniven.
Hvis du stadig havde den, vidste jeg, du ikke havde ændret dig.
Lad os finde den og se.
Jeg gravede den ned, efter Emma kom til byen.
Meget ændrede sig, og Regina måtte ikke finde den.
Den burde være her. Se.
Jeg vil have, at du tager den.
Ødelæg den, som jeg altid har vidst, du ville.
Jeg har fundet dig og har ikke brug for den mere.
Jeg valgte den engang. Nu vælger jeg dig.
Den er nydelig.
Ved Mørkets kraft-
- befaler jeg dig, Den mørke.
Prøver du at kontrollere mig?
Jeg befaler dig, Den mørke!
Du er ikke min søn.
- Du er ikke Baelfire. - Far. Jeg bruger kraften til...
Stop! Det er slut, Booth eller hvem du nu er.
Min søn ville aldrig udnytte mig.
Og han ved, at den kniv ikke er magisk i denne verden.
Der er nemlig ikke magi i denne verden.
Derfor valgte han dette sted. Han ville ikke have-
- at jeg skulle fifle med det.
- Hvorfor grave en ubrugelig kniv ned? - Ikke ubrugelig.
Den kan stadig skære i kød.
Nu skal du svare mig.
Hvorfor dramaet? Hvorfor kom du ikke til mig?
Du skulle arbejde for det og ønske det så højt, at du glemte det, du så.
- Ligner jeg ham? - Hvordan kender du til kniven?
- Jeg hører meget. - Ingen her kender til den.
- Ingen her husker den. - Men det gør du.
Du kommer derfra. Fra min verden.
Eftersom du spørger, kender du nok svaret.
Nu, da det er opklaret...
Hvad med mit andet spørgsmål? Hvem fortalte dig om mig og kniven?
- En lille fe. - Hvad ville du med den?
Hvis du ved, hvem jeg er, så ved du, hvem jeg er.
Chancen for, at du overlever, er meget lille.
Hvorfor løbe risikoen?
- Fordi jeg dør uanset hvad. - Hvad?
Jeg er syg. Jeg er syg og har brug for magi.
Jeg skulle overbevise frelseren.
Men den kvinde... Jeg lever næppe, når det sker.
Hun stoler på dig. Måske er det nok.
Prøv igen.
- Lader du mig leve? - Du dør uanset hvad.
På denne måde kan jeg i det mindste få noget ud af det.
Reul Ghorm! Kom frem!
- Hvordan får jeg fat i ham? - Du havde chancen.
- Vi har ikke flere magiske bønner. - Det er en løgn!
- Du finder aldrig den verden. - Der må være andre måder.
En verdensrejser, en tidsforvandler?
- Der er ingen... - En forbandelse?
- Der er en forbandelse. - Selvfølgelig tænker du det.
Din magi begrænses af din rådne kerne.
- Det kræver en høj pris. - Den har jeg betalt.
Er du villig til at ofre vor verden? Så høj er prisen.
- Hvad tror du? - Heldigvis har du ikke evnerne.
Ikke endnu, men jeg har tiden på min side.
Jeg gør intet andet. Jeg elsker intet andet.
Jeg finder en måde. Du tog min søn, men jeg får ham tilbage.
- Jeg tog ham ikke. - Jo, og jeg får ham tilbage.
Du drev ham væk.
Jeg finder ham!
Jeg finder ham...
Tillykke. Du står over for et stort gennembrud i sagen.
Du skal få en tilståelse.
- Hør godt efter, så du forstår det. - Det skal jeg nok.
Kom bare ind, Sidney.
Fortæl hende det.
Det var mig. Jeg tilstår.
Jeg bortførte Kathryn og holdt hende i en kælder.
Jeg bestak en tekniker til at skaffe et hjerte og snyde med prøverne.
Og det andet.
Jeg lånte nøgler af Regina og plantede kniven hos jer.
Mine nøgler. Jeg er krænket.
- Hvorfor skulle du gøre det? - For at finde hende. Blive en helt.
Og få eneret på byens største nyhed.
Jeg kunne få job og skrive en roman. Det lyder skørt.
Måske ikke skørt, men det er ikke sandt.
Jeg kan vise dig huset. Der er lænker i kælderen.
En masse aftryk. Men jeg skadede hende ikke.
Han har fået et sammenbrud. Han har ikke været sig selv længe.
Ja, det er, som om en anden taler for ham.
Du tror så meget på din sag, at du ikke ser sandheden.
Jeg vil tale med dig ude i gangen.
- Det er det dummeste, jeg har hørt. - Næppe.
Stakkels mand. Jeg ved, du står bag.
Jeg forstår, at du laver reglerne, så ingen andre vinder.
Men jeg går over til et nyt spil.
Jeg er ligeglad med, hvad der sker med os to.
Det eneste, jeg går op i, er mit barn.
Du skal lade ham være.
- Skal jeg? - Ikke afbryde. Du er sociopat.
Du ville fjerne en, jeg elsker. Og nu...
Nu tager jeg en, du elsker, fra dig.
Jeg tager min søn tilbage.